Юлия Друнина
Голият крал

Превод от руски: Константин Павлов, —

chitanka.info

Има празник в града: тръбят фанфари,

бърза, тълпи се народ –

иде кралят ни, кривоногият, старият,

гол като в баня, но горд.

Той е гледка и смешна, и жалка,

не помага високият сан.

Люшка коремът си, цял барабан,

тънки крачета — барабанни палки.

Но повтаря му цялата свита:

— Що за камзол! Колко фино ушито! –

Младичка фройлина, ангелски тъпа,

все се възторгва от сухото дупе:

— Що за изящнички панталони! –

тя умилено повтаря с поклони.

А маршалът — като луна глава плешива –

„дантели брабантски“ разхвалва живо.

Неуморна е мадригалната свита:

— Прелестно! Мило! Фино ушито! –

Помазаникът божи (иди разбери!),

както го майка родила, върви…

Мили деца, не мислете обаче,

че светът е такъв и, значи –

разните идиоти и подлеци

възвеличаваме за мъдреци,

че поети зовем епигоните кални

(и при това ги зовем „епохални“),

че пример за вярност наричаме Юда –

няма в живота подобно чудо.

Не допускайте, значи, дечица мили,

че съществуват реални сили,

дето ни карат, добре или зле,

да възхваляваме голи крале.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.